PSIHOEDUKACIJA O GENERALIZIRANOM ANKSIOZNOM POREMEĆAJU

Što je generalizirani anksiozni poremećaj?
Ljudi s generaliziranim anksioznim poremećajem pokazuju izuzetnu i/ili kroničnu zabrinutost te svakodnevno imaju stalne i opterećujuće brige (osjećaj strepnje, tjeskobe, iščekivanje da će se nešto loše dogoditi). Također, žale se na različite tjelesne simptome koji se odnose na umor, nemir, razdražljivost, gubitak daha, mišićnu napetost, insomniju i sl. Često osobe s GAP-om imaju drugi anksiozni poremećaj, primjerice, mnogo osoba s GAP-om ima socijalnu anksioznost i brinu da će drugi vidjeti da su anksiozni. Ako se ne tretira, GAP često dovodi i do depresije.

Što uzrokuje generalizirani anksiozni poremećaj?
Postoje mnogi činitelji koji mogu objasniti GAP. Različiti faktori mogu doprinijeti iskustvu anksioznosti, a između 30 i 50% uzroka može biti genetski, rana iskustva u djetinjstvu (kao što su gubitak roditelja, potreba da se roditelja zaštiti i utješi, roditeljska rastava/razvod, pretjerana roditeljska zaštita ili roditeljske izjave o tome da je svijet opasno mjesto), nedavni životni stresovi, nerealna očekivanja od sebe i drugih, sukobi u odnosu, upotreba alkohola ili kofeina, slabe vještine suočavanja i sl.
Istraživanja upućuju na to da je razina anksioznosti opće populacije porasla tijekom posljednjih 50 godina - možda zbog smanjenja socijalne povezanosti i zajednice, nerealnih očekivanja od života, pretjerane usmjerenosti na loše vijesti u medijima te mnogih drugih društvenih i kulturnih faktora.

Kako mišljenje utječe na generalizirani anksiozni poremećaj?
Kod anksioznih osoba, ključno obilježje je zabrinutost oko svakojakih stvari, istrgnuta osobnoj kontroli. Konstantno ih muče iracionalne misli koje dodatno povećavaju njihovu anksioznost. 
Neke od tih misli mogu biti: "Ljudi mogu vidjeti da sam anksiozan. Oni misle lošije o meni. Ja sam jedini s takvim problemom. Ne mogu podnijeti neprihvaćanje. Grozno je da se to može dogoditi." Osim toga, mnogi često brinu o tome što brinu te se zbog toga javljaju misli poput „Moram se osloboditi odmah ove anksioznosti (opsesije, ponašanja i slično). Neću uspjeti. Moje su brige izvan kontrole i poludjet ću. Nikada ne bih smio brinuti“.
Osobe koje kronično često brinu imaju kontradiktorne stavove i osjećaje o svojim brigama. S jedne strane, oni vjeruju da ih brige pripremaju i štite. No s druge strane, vjeruju da će se zbog svojih briga razboljeti. Osobe koje brinu su također visoko netolerantne na neizvjesnost, često vjerujući da će ako u nešto nisu sigurne, to loše ispasti. 
Osobe koje su anksiozne često imaju sklonost predviđati najgore, očekivati da se neće moći nositi sa stresom i priželjkuju izvjesnost u neizvjesnom svijetu. 
Kako ličnost utječe na generalizirani anksiozni poremećaj?
Osobe s GAP-om su anksiozne zbog stvari koje su osobno važne za njihove brige. Ovisno o vašoj ličnosti, možete brinuti da će vas odbaciti, da ćete pogriješiti, da nećete postići uspjeh, da ćete se razboljeti ili će vas napustiti. Nadalje, možda ćete izbjegavati ili napuštati situacije koje vas čine anksioznim ili ćete pokušati kompenzirati svoju anksioznost pokušavajući imati kontrolu, pokušavajući tražiti potvrdu ili pokušavati biti savršeni. Vaše individualne brige i vaš stil suočavanja s anksioznošću vas mogu zapravo učiniti ranjivijim na anksioznost.

Kako tretman može pomoći?
Kognitivno – bihevioralna terapija i/ili lijekovi su posebno korisni u tretmanu GAP-a. Tijekom terapijskih seansi i kontinuiranih domaćih zadaća samopomoći, možda ćete biti upućeni u niz tehnika za smanjivanje anksioznosti.
Neke od ovih tehnika:
–	smanjite svoje uzbuđenje – pri tjelesnom uzbuđenju ćete vjerojatno osjećati anksioznost. Zbog toga je preporučeno da se obrati pažnja na unos kofeina i alkohola. Također, preporučeno je baviti se aktivnostima za smanjivanje općeg uzbuđenja – vježbe disanja i relaksacije, joga i meditacija, redovito vježbanje. I neki lijekovi mogu imati ulogu u smanjivanju uzbuđenja.
–	utvrdite svoje strahove i suočite se s njima – terapeut će vam pomoći da prepoznate svoje strahove (situacije i misli koje vas opterećuju) te ih rangirate od najmanje do najviše zastrašujućem. Tijekom postupnog i vođenog izlaganja ovim strahovima, uz pomoć terapeuta, možete početi mijenjati način na koji doživljavate ove situacije.
–	promijenite svoje mišljenje – vaš terapeut može vam pomoći da utvrdite i promijenite negativno mišljenje. Često se kod osoba koje brinu javlja set pravila o životu, kao npr. „Ako nisam savršen, onda sam gubitnik“ ili „Moram uvijek biti siguran“. Postoje različite tehnike kognitivne terapije koje mogu pomoći u identifikaciji i mijenjaju mišljenja na načine koji su realniji i pravedniji prema vama.
–	naučite se nositi sa svojim brigama – kroz tretman možete naučiti kako razlikovati produktivne i neproduktivne brige, kako živjeti s određenom razinom neizvjesnosti, kako uživati u sadašnjem trenutku na neprosuđujući način i kako gledati na brige kao na „pozadinsku buku“ koja vas ne treba kontrolirati.
–	razvijte emocionalnu inteligenciju – mnogi ljudi često imaju osjećaj da se ne mogu nositi sa svojim emocijama, da ih one preplavljuju ili da nemaju smisla. Kroz tretman možete naučiti kako se nositi s emocijama.
–	poboljšajte svoje odnose – kroz vježbanje komunikacije, asertivnosti, slušanja i uzajamnog rješavanja problema, terapija vam može pomoći u poboljšanju vaših odnosa, koji uslijed anksioznosti mogu biti popraćeni sukobima i nerazumijevanjem.
–	postanite osoba koja rješava probleme – terapeut vam može pomoći da praktično i produktivno rješavate probleme, umjesto da ih zbog anksioznosti izbjegavate.
Lijekovi
-	liječnik vam može pripisati lijekove koji su učinkoviti za ove poremećaje, ovisno i tome koliko je GAP ozbiljan te je li i depresija dio problema. Lijekovi koji su korisni za GAP su benzodijazepini i neki antidepresivi, a oni nekad mogu ojačati i učvrstiti učinak kognitivno – bihevioralne terapije. Važno je napomenuti kako se lijekovi nikako ne uzimaju samoinicijativno, već u suradnji s liječnikom.

Koliko je tretman učinkovit?
-	do prije 10 godina, tretmani za GAP su imali ograničen uspjeh, no to se danas promijenilo. Noviji oblici kognitivno – bihevioralne terapije su se pokazali prilično učinkoviti za osobe s GAP-om.

Što se očekuje od vas kao pacijenta?
-	od pacijenta se očekuje aktivno sudjelovanje, što podrazumijeva redovito prisustvovanje terapiji i obavljanje domaćih zadaća samopomoći. Pacijenti koji koriste lijekove, trebali bi ih uzimati isključivo prema preporuci liječnika.